Gudfader ...
- Chris! - Fem minutter til, far.
Og man kalder os lovens vogtere ...
- Hallo? - Sam? Skat?
- Mor? - Jeg har svigtet dig.
Jeg ved, at du ikke kan høre mig, men det gør det ikke lettere.
De viste mig et billede af din hjerne. De ser efter farvede felter.
- Der er ingenting. - Skaf bedre læger.
- Minimal hjerneaktivitet, siger de. - Skaf bedre læger!
Du trækker vejret, men det er ikke noget liv.
- Jeg ved, at du er et andet sted nu. - Åh nej. Ikke det ...
Jeg har givet mit samtykke til at slukke for respiratoren.
De gør det i eftermiddag klokken to.
Sov godt, skat. Jeg spiller sangen for dig igen.
Jeg lever!
- Jeg har det helt ad helvede til. - Skiderikker!
Jeg ville invitere dig, men Ray synes, du er en lyseslukker.
- Jeg skal give jer farvede felter. - Vi har lige fået en anmeldelse.
Der er krise. En galning har taget gidsler på Manchester Gazette.
Han er bevæbnet og farlig og siger, at nogen skal dø klokken to i dag.
- Klokken to? - Han mener det alvorligt.
Vil du kyle med stole, eller vil du gøre noget ved det?
Chris, ring og væk alle. Der er ingen, der skal dø i dag.
Mit navn er Sam Tyler. efter en ulykke vågnede jeg op i år 1973.
Er jeg skør, i koma, eller er jeg rejst tilbage i tiden?
Uanset hvad er jeg havnet på en anden planet.
Hvis jeg kan regne ud hvorfor, kan jeg måske komme hjem.
Ryd området. Hvis han er bevæbnet, kan han skyde folk inde fra bygningen.
Han befinder sig på redaktionen. Hjælp med at få folk væk.
- Det gælder om at følge proceduren. - Hyde-træningen igen. Hvem er han?
Vi ved intet om ham eller hans krav, kun at hans deadline er klokken to.
Så har vi fem timer. Chris, se at få idioterne væk.
- Må jeg tage den med ro? Jeg er syg. - Har du en seddel med?
Få folk fjernet.
Det hjælper.
- Hvor er indsatsstyrken? - Du står og kigger på den.
Vi skal bruge en indre afspærring. To cirkler inden i hinanden.
Kun vi har adgang til midtercirkelen. Vi kalder den donut'en.
- Syltetøj eller creme? - Nu fjoller du bare.
Han kan se ud, men vi kan ikke se ham.
- Bliv omme bag afspærringen, tak. - Hugo Barton, journalist på Gazette.
Her har du en til!
Han gik ind før mig for 40 minutter siden og trak en pistol. Han mener det.
Jeg tror mere på mit eget snot end på dig.
Orienter mig. Hvad hedder gidslerne?
Det er redaktør George Bates og en journalist, Jackie.
- Jackie Queen? - Og Doris, Georges sekretær.
- Genkendte du gidseltageren? - Han så bekendt ud, men nej.
Vi holder os til fakta.
l gør vel ikke et nummer ud af det, fordi l står og mangler historier?
- Jeg kender jer bladsmørere. - Og de kender dig.
- Så du ham? - l vinduet?
Politi! Du er omringet. Vis dig!
Kan du høre os? Sig noget, så lytter vi.
Han er en elendig skytte. Han ramte ingen.
Han vil bare vise, at han mener det alvorligt.
- Vi skal i dialog med ham. - Jeg vil have ham anholdt eller dræbt.
Jeg ved, hvordan det her gribes an.
Så snart vi kan, så skyder vi. Færdig arbejde.
Vi kan afslutte det her fredeligt.
Vi samarbejder med ham og får hans tillid.
- Hvorfor skulle han det? - For vi kan give ham det han ønsker.
Noget for noget.
Han giver noget og vi giver ham noget tilgengæld.
Gave. Belønning. Hans idé om en gave kan være frigivelse af et gidsel.
Kom så.
Jeg kommer frem.
Bliv der. Jeg lytter, hvis du har noget at sige.
Jeg er her ikke for at give dig ordrer. Det er dig, der bestemmer.
Jeg er her for at hjælpe med dine behov.
Sig noget.
Vi kan begge to være rimelige. Hvad vil du?
- Hvad er det, du vil have? - Jeg har det allerede.
Kan du ikke fortælle mig, hvad du hedder?
Jeg er vicekriminalkommissær Tyler. Sam.
Det er hovednøglen til bygningen.
Han bad om den, men jeg vil hellere give dig den.
Vi opretter central her. Brandvæsen, ambulancefolk og politi samles her.
- Hvor er telefonledningerne? - På den vestlige side af bygningen.
Vi kapper dem. Han skal isoleres.
Al hans kontakt med verden udenfor Går gennem ...
- Os. - Mig.
- Jeg er forhandler. - Du får en hat.
Hvis vi vil vide, hvad han vil, skal vi vide, hvem han er.
Jeg er ved at gå til af spænding. Hvad med dig?
Vi må hellere gå ud og se, om vores donut holder sig frisk.
- Fortæl vicekommissæren, hvad du så. - Jeg så ham klart og tydeligt.
Han gik meget målbevidst derind. Jeg så hans våben og stak af.
- Hvordan så han ud? - Ganske almindelig.
Tynd, krøllet hår. Han havde en brun kittel på.
Han virkede bare helt almindelig.
- Beklager. - Det er fint nok. Tak.
Stop ham. Han var tæt på at køre et barn ned med den kassevogn.
MANCHESTERS BIBLIOTEKER LÅNERKORT
Nu har vi dig.
- Reg Cole. Vi har en adresse. - Han er ikke hjemme.
Hurtigt og effektivt. Uret tikker.
- Det er dig, der har læst psykologi. - Jeg ved snart ikke.
Han bor alene og har noget med krigsslag. Ære?
Han læser meget. Browning, Shakespeare, Tennyson ...
- Giles? - Brecht.
"Ulykkeligt er landet, der ingen helte har." Kan han være krigshelt?
Hvorfor skulle en, der er besat af heltemod, gøre sådan noget?
Vi skal finde ham. Vi skal gøre noget, ellers kommer nogen ...
Jeg skal ...
lngen ved noget. Alle styrter rundt som David Cassidy og Sundance Kid.
- Butch Cassidy. - Det blæser jeg på. Du skal tilbage.
Vi får ham, så snart han åbner vinduet.
- Hvorfor skulle han gøre det? - Det kan blive indelukket.
Han trækker tiden ud, til klokken bliver to.
Hvad fandt du ud af?
Han bor alene. Han har åbenbart kæmpet i krigen.
Han blev hædret for det. Han er besat af hæder og helte.
Lad mig prøve igen, chef.
Hvis han vil tale, har jeg noget at arbejde med, ikke sandt?
Reg? Kan du høre mig?
Det er vicekriminalkommissær Tyler. Sam.
Må jeg kalde dig Reg?
Eller skal det være Reginald? Eller foretrækker du mr. Cole?
Vi går ind i bygningen, men kun ind i receptionen.
Forhold dig i ro.
- Hvorfor er her så varmt? - Vi har skruet op for varmen.
Jeg vil tvinge ham til at åbne et vindue.
- l guder! Jeg sagde jo ... - Skru ned for varmen!
Reg? Jeg kan ikke høre, hvad du lige sagde.
Prøver l at modarbejde mig?
Goddag, kommissær Hunt.
Var det din idé at forvandle stedet til en sauna?
- Hun har det vist skidt. - Det er Doris, Georges sekretær.
Hun kan dø. Hvem som helst af dem kan dø.
- Skru ned for varmen. - Reg ...
Jeg prøver at samarbejde med dig og hjælpe dig.
Jeg håber, at du vil hjælpe mig. Lad os sende en læge ind til Doris.
Nej, ingen læger.
Så send hende ud i stedet. Vis, at du er en mand af ære.
Nå, vi ved da, hvor han bor. Jeg kan jo sende ham et julekort.
- Der må være en måde at komme ind på. - Du skal ikke smugle strissere ind.
Det svarer til at tænde en tændstik i en dynamitfabrik.
Doris driver ham til vanvid. Han vil ikke have en læge derind.
Så lokker vi ham ud og slår svinet ihjel.
Vi følger standardproceduren. For at sikre, at gidseltageren ...
Hvad med en sygeplejerske? Jeg kan yde almindelig førstehjælp.
- Det er for farligt. - Det er en del af jobbet.
Det ville være perfekt med en strisser derinde.
De kan signalere, hvis han går ud og tisser. Men ikke en tøs.
Han vil ikke føle sig truet af en sygeplejerske.
- Du skal bruge en uniform. - Der er en sygeplejerske i ambulancen.
Tevognen er ankommet, chef.
Du skulle nødig blive tørstig midt i forhandlingerne.
Forsæt.
Det her har jeg drømt om.
- Bare rolig, det er nemt. - Han visitere hende.
Noget siger mig at han ikke omgåes mange kvinder.
Vi kommer dem ned i underbukserne, der tør han ikke tjekke.
Det skal jeg nok gøre.
Vi skal ikke undervurdere ham.
Et fejltrin kan få en blodig udgang.
- Du er ikke øverstkommanderende. - Nej, det er fyren med pistolen.
Reg! Det skal nok gå.
Gå ind og få dem til at falde til ro.
Hvis vi får hans fulde opmærksomhed, kan jeg nok godt løse det her.
Hold øjne og ører åbne og din søde mund lukket, søster Cartwright.
Reg! Jeg kommer med en sygeplejerske til Doris.
Det gør det hele lidt lettere. Hvad siger du?
Send hende herop.
Godt, Reg. Noget for noget.
Fortæl mig, hvad det her går ud på.
Reg? Reg!
Bare fjern madsonden. Vi kobler det hele fra klokken to.
- Jeg ved, hvad hun tænker derinde. - Annie?
Jackie Queen. Hun tror, at vi ikke ved vores levende råd.
- Er der noget, jeg skal vide om jer? - Hun er ude efter politiet.
- Hun vil vide alt, vi gør. - Du har jo intet at skjule.
Nej, ikke her. Alle kan se, at vi har både afspærringer og donuts.
Nu har vi sendt en hjælpeløs kvindelig betjent derind.
Situationen er yderst følsom lige nu ... Åh nej!
Nå, Steve, nu ingen panik.
Guten Tag, mine herrer!
Godmorgen, Litton. Vil du have en skål vand til førerhunden?
- Vores enhed skulle være orienteret. - Pas nu på.
Bare tag det roligt. Nu er de tunge drenge på plads.
- Kontrollér jeres våben. - Lad være. Annie er derinde.
Lader du tøserne gøre det beskidte arbejde, Gene?
Lad nu være. lngen må dø.
Cole, kommissær Hunt her! Det her er din sidste advarsel.
Kommissær Litton fra særafdelingen.
Hvis du vil trække det i langdrag, så værsgo. Vi bliver her ligesom dig!
Vi må ikke true ham. lngen af gidslerne må dø.
Hvad, slet ingen? Der kan man bare se.
- Det giver gode overskrifter. - Det er en del af jobbet.
"Særafdelingen løser krisen, alle overlever." Ikke dårligt.
- Vi kan også bare skyde ham. - Vi skal forhandle.
Nej, Litton. Nej, det er ikke al papirarbejdet værd.
Jeg vil have sandwich og vand!
Han kan også få lov til at æde bly.
Stil det uden for døren, og ingen numre!
Fremsæt dine krav før klokken to. Alle kneb gælder efter det.
Ignorer ham! Han blæser knoppen af dig.
Hold nu op! l sætter det hele på spil.
Reg! Jeg er på vej hen mod døren.
Jeg er ubevæbnet. Jeg har sandwich og vand med.
Reg ...
Jeg låser døren op og kommer ind med det.
Jeg prøver ikke på noget. Du har mit ord.
Nu låser jeg døren op.
Jeg er inde.
- Vi fjerner kateteret. - Tilkald sygeplejersken.
Måske kan vi tale om, hvorfor du gør det her.
- Du gjorde ikke, som jeg bad mig. - Jeg prøver bare at hjælpe dig.
Hvor vover du at tro, at du kan hjælpe mig?
Godt, sagt på en anden måde: lad mig samarbejde med dig.
Vi har begge to meget at miste.
Det er slut. Smid dit våben.
- Sygeplejersken dør. - Det gør du også.
- Jeg blæser hjernen ud på hende. - Jeg blæser hjernen ud på dig. Kom så!
- Du tog min pistol fra mig! - Jeg reddede hendes liv.
Du tog min pistol fra mig!
Det var klogt gjort i modsætning til dine dumheder.
Giv hende din nøgle.
Lås dørene.
Doris!
- Skulle det være et redningsforsøg? - Dem gør du dig vist ikke i, Gene.
Luk øjnene og kør på. Er det ikke din strategi?
Halvanden time.
- Hvorfor lige klokken to? - Det er deadline for aftenudgaven.
Ser du, jeg ender nemlig på forsiden.
"Kl. 8.30 gik en almindelig arbejder ind på byens mest respekterede avis" -
- "og tog kontrol over den bevæbnet med en pistol."
Folk skal høre min historie.
- Hvad er din historie så? - Tænk du mere på, hvordan den ender.
Doris skal have det mere behageligt. Der er for varmt ved radiatoren.
Kan en eller anden hjælpe mig?
Hvad handler det her om, Reg?
Fortæl mig om artiklen.
Uretfærdighed.
Kom nu! Jeg mener det. Hun skal altså flyttes, chef.
- Hvad sagde du? - Ikke noget. Hun skal ...
- Hvad sagde du? - Jeg er uddannet sygeplejerske!
- Doris er syg. Slip hende. - Det ville en mand af ære gøre.
Ikke lade en betjent spille sygeplejerske og smugle hende ind -
- selv om du gav mig dit ord!
Reg, du er forbryder. Jeg er strisser. Vi gør begge to det, vi skal.
Jeg vil bare fortælle min historie og for en gangs skyld blive hørt.
Jeg ville lade dem gå og blot efterlade verden min gravskrift i avisen.
Men ikke nu. Du brød dit løfte, og prisen er, at du må lade livet.
- På slaget to. - Skal vi alle sammen dø?
Jeg kan gå ud og tale din sag. Føler du dig forurettet, hjælper jeg.
- Hvad så med os? - Jackie, der er ingen avis uden mig.
Jeg sveder som et svin!
Frygt forvandler os alle til helte eller kujoner.
Vi ved bare ikke hvad, før øjeblikket er inde.
Jeg trænger til en stiv whisky.
- Det skal smøres. - Her.
Det er single malt-whisky! Hvad er du for et uhyre?
Du har din plads i samfundet ligesom ham.
Nå, sådan. En gammel, bitter soldat, der kræver folkets hyldest.
Der vil have folk til at hylde ham, når han går rundt i gaderne.
Du irritere mig.
Du skulle skamme dig. Man sigter på fjenden, ikke sine egne.
- Hvad ved du om det her våben? - Er der noget, vi skal vide?
Nogle mennesker er levende døde, og de ved det ikke engang.
Jeg vågnede op en morgen, og så gik det pludselig op for mig.
Du forstår fandeme at forhandle, Sammy-drengen.
Måske kan du overtale ham til at skyde røven af os.
Han er meget intelligent og ensom. Der er mere ...
Ja, meget bevæbnet.
"Frygt gør os til helte eller kujoner."
Er det noget, han har set eller gjort? Måske under krigen?
Han reagerede, da du nævnte våbenet. Vi skal finde nøglen til Reg Cole.
- Jeg vil helst have en anden nøgle. - Udpønser du nye geniale planer, Gene?
- Har du gjort noget ved dig hår? - Hvorfor?
Det klæder dig.
Stik mig en smøg.
Kom her!
Hvad er der med jer to?
Hun er bare en furie, ikke andet.
Har du en særlig evne til at finde nye venner overalt?
Hun vil have mig, den arme kælling.
Hvor fik du det vand fra?
Fra blomstervasen.
Han tester sig selv.
Og os.
"Mr. Cole var vred over uretfærdigheden i en verden besat af letkøbt ære."
"En verden, der hylder det profane og individets ukrænkelighed."
Det er for snirklet. Læserne hopper ned til afsnittet, hvor du skyder alle.
"Denne grusomme dag sluttede i en atom eksplosion -
- af desperat blodudgydelse som Cole på 59 år"
55.
"Endelig kom af med sin indebrændte vrede"
Jeg får en Carnegie Award for det her.
Udgivet efter forfatterens død, selvfølgelig.
Hvor mange slog du ihjel under krigen? Ikke tilstrækkelig mange? Slet ingen?
Føler du dig ikke værdsat?
"Mr. Cole var en sjælden intelligent mand" -
- "der aldrig følte sig værdsat."
"For ham var poesi og prosa en lovprisning af livet."
"l litteraturen så han alt det gode."
"Mod, styrke og opofrelse."
"Men i hverdagen så han kun fejhed og egoisme" -
- "og begæret efter letkøbt ære. Derfor følte han sig ensom."
- Du er endt det forkerte sted. - Du skulle bare vide.
- Jeg er ikke ensom. - Nej, du føler dig isoleret.
Som en amerikaner fra Connecticut i Kong Arthurs retssal.
"En tidsløs mand ..."
"... strandet i en hedensk verden"
Hvilket er grunden til at du vil bevise dit værd?
Det her kunne være undgået, hvis du havde fået sex engang i mellem.
- Hold kæft, Hunt. - Jeg tør i det mindste sige sandheden.
Jeg gemmer mig ikke bag morgendagens nyheds overskrift.
Åh nej ... Hjælp!
Hun skal have hjælp! Er der nogen, der har et spejl?
Hun har vist fået et hjerteanfald. Nogen skal give hende hjertemassage.
- Kan du hjælpe hende? - Ja.
- Kom nu, Doris! - Du går glip af alt det sjove.
- Hun er død. - Du kan godt. Kæmp!
Kæmp! Kæmp!
Den teknik har jeg aldrig set før.
Lad hende gå. Lad folk gå. Hvad har de gjort dig?
Tak, Reg.
George?
Jeg kan skrive din biografi. Det bliver fængslende læsning.
De kan lave en film. Richard Burton ligner dig på en prik.
Du bliver udødeliggjort. Lad mig gøre det til virkelighed.
Skulle du være interesseret i mig?
Du spiller normalt golf om mandagen. Køllerne står omme bag overtøjet.
Du har dem med om fredagen. De må flyttes, når folk gør rent i weekenden.
Du forstår ikke, hvorfor de er flyttet. Du arbejder over hver aften.
- For at skrive forsiden. - Men det gør du ikke.
Du sidder på kontoret og pimper whisky, mens Jackie gør alt arbejdet.
Men hun får aldrig sit navn nævnt. Så stavrer du hjem, og hun bliver.
Det går hun med til, fordi sådan er det bare.
Tidligt om morgenen kommer der en og tømmer papirkurven -
- for at skaffe beviserne af vejen og bevare din agtværdighed.
Og dig, Jackie, når du har arbejdet over, undrer det dig så aldrig -
- hvorfor lyset på trappen er tændt?
- Jeg forstår ingenting. - Du har rød nederdel på om mandagen.
- Udspionerer du os? - Jeg har arbejdet her i otte år!
Jeg ordnede låsene på dørene. Jeg slæbte de nye arkivskabe herind.
Jeg reparerer det elektriske, passer gården, pudser vinduerne -
- og håber, at nogen bemærker den indsats, jeg gør.
Hvis alle er lige, hvorfor har du så en plads i tilværelsen?
Lad mig leve. Jeg har lært lektien.
Du føler dig magtesløs. Det forstår jeg godt.
Du føler dig afskrevet, selv om du har så meget at byde på.
Men du har udrettet noget.
- Bare tænk på krigen. - Krigen?
Ja, krigen. Dengang kunne du se dig selv i spejlet.
- Du forstår det ikke. - Du hædrer ikke det, du kæmpede for.
Du kan stadig nå at trække dig ud. Gå herfra med æren i behold.
- Du bliver der, George. - Sæt dig ned!
Du er ikke nogen morder. Du er bare vred.
Du er en lidet værdsat helt, Reg.
Nu går jeg.
Jeg bruger nødudgangen.
Lad mig se det.
Hvordan føles det at skyde nogen? Var det, som du forestillede dig?
Du var ikke med, vel? Du drog aldrig i krig.
Men du ville gerne.
Du har en deadline, du skal overholde!
Jackie, tag en dyb indånding.
Tæl skridtene hen til dit skrivebord.
Bare tag det helt roligt. Kan du det?
Dygtig pige.
Jeg troede, jeg kunne nå ind til ham.
- Han er rablende sindssyg. - Godt, at du har bemærket det.
Det her ender med et blodbad. Du spilder tiden.
- Man kan altid regne med geniet Gene. - Sid stille.
Nødudgangen er ude på gangen. Tror du, at vi kan få dem ud?
Vi kan sidde her og vente på at dø, eller vi kan gøre forsøget.
- Skriv videre. - Jeg har det dårligt.
- Skriv! - Bliv hellere ved, Jackie.
Reg!
Vi har brug for hjælp. Det er chefen.
Det er nok noget, han har spist. Han er allergisk over for fed mad.
Han skal have frisk frugt. Det her er sket før.
Vågner han igen? Han skal ikke gå glip af det her.
- Hvad kan få liv i ham igen? - Giv ham en på tæven.
Løb!
Find nødudgangen!
Fandens også!
Så er det godt!
Jeg har en ny slutning på artiklen.
"Klokken to i dag måtte gidslerne se tre betjente blive henrettet" -
- "som gengældelse for et meningsløst flugtforsøg."
Skal vi dø?
Nej, vi overmander ham. Jeg springer på ham. Du snupper våbenet.
Cartwright maser hans kugler. Vi befrier gidslerne og tager på pub.
Det er en lettelse.
Jeg troede lige et øjeblik at vi var i problemer.
Når man dør, siges det, at man ser en tunnel af lys -
- og så genoplever man de bedste stunder i sit liv.
Lad os høre et eksempel.
Dimissionsdagen. Jeg sprang ud fra en seks meter høj bro ned i en dam -
- med en flaske rosé i den ene hånd ...
- Fortsæt. - En flaske vin i den ene hånd.
Og bh'en i den anden.
Det der er lige blevet et af mine yndlingsminder.
Hvad med dig, Sam?
Det må være den dag, jeg blev kriminalkommissær.
Var det den dag, jeg blev konge af Egypten?
Nå ja, undskyld. Den dag, jeg blev vicekriminalkommissær.
Kan du ikke finde på noget bedre end noget med jobbet?
Min fødselsdag.
Min sidste fødselsdag. Nej, ikke den sidste.
Jeg mener min fødselsdag, dengang jeg fyldte fire år.
Min far rejste meget. Han var sælger.
Da jeg vågnede, tænkte jeg: "Er han her? Sidder han dernede?"
- Gjorde han så det? - Mor sad og ventede inde i stuen.
Hun undskyldte, at han ikke var nået hjem i tide.
Jeg var helt knust. Jeg stod bare der.
Så hørte jeg nogen fløjte "For He's a Jolly Good Fellow".
Han kom ind i stuen, men jeg vendte mig ikke om, for jeg ville bare ...
... nyde øjeblikket i fulde drag.
Min viden om, at han var der.
Jeg tænker aldrig på fortiden.
Der må da findes en saftig heltedåd begravet derinde et sted?
Synes du, at vores job er heroisk?
Vi renser ud i rendestenen. Det er en utaknemmelig opgave.
- Jeg ved, at du godt kan lide dit job. - Spørg Jackie Queen, om vi er helte.
Hvad er der med hende? Har hun skrevet en artikel om dig?
Væbnet røveri på et postkontor.
En fyr med en pistol løb hen imod menneskemængden.
Det var ikke en pistol. Det var en kæp. Han var ubevæbnet.
- Jackie, hvad sker der? - Jeg skal på wc. Reg tæller.
Når han kommer til 50, skyder han George ... igen.
Det var en lille knægt med en kæp, og du skød ham i ryggen.
Han løb hen imod menneskemængden. Vi havde belejret stedet i timevis.
Havde han haft en pistol, kunne han have dræbt alle. Jeg måtte handle.
Du gav mig kniven. Det måtte jeg høre for. De blikke, folk sendte mig ...
Det blev mørklagt. Vi skrev bare, at politiet skulle stilles til ansvar.
Du ville have mit hoved på et sølvfad. Det var forkert. Jeg er ikke skurken.
Jeg er ikke som Litton. Jeg vil ikke på forsiden.
- Kom du her bare for at sige det? - Nej.
Han er nået til 40. Jeg er nødt til at gå.
Hvor er du?
Så, så ...
Sætternes bil er her. Vi er klar til at gå i trykken.
Jeg ved, at du vil være en helt. Jeg så det, du havde skrevet.
Brecht. "Ulykkeligt er det land, der ingen helte har."
Det er et halvt citat. "Ulykkeligt er det land, der ingen helte har."
"Nej, ulykkeligt er det land, der har brug for helte."
Hvordan det?
Hvis man ikke kan være helt, må man nøjes med at være skurk.
- Er det derfor, vi er her? - Ja.
Jeg prøvede at være en ukendt helt, men det fungerede ikke.
Nu er jeg en berømt skurk.
Hvis du slår os ihjel, stormer de stedet og slår dig ihjel.
Jeg dør som en berømthed. l dør som strissere.
l virkeligheden vil du slet ikke være skurk, Reg.
Det er frygt, der har fået dig til det her.
Du skal ikke prøve at spille helt. Du kan ikke engang redde dig selv.
- Jeg prøver ikke at spille helt. - Du lyver for dig selv.
Du trækker vejret. Dit hjerte slår. Men det er ikke noget liv.
Du er allerede død. Nu gør vi en ende på dine lidelser.
Farvel, Annie.
Når du er færdig med ham, skal du skyde mig i en fart. Ellers dræber jeg dig.
Klokken to.
Klokken to ...
Jeg vendte mig ikke om, for jeg vidste, at far var hjemme.
Sammy! Nu er du en stor dreng.
- Nej! - Det er slut, Cole.
Nej!
Smit dit våben, Reg!
Ring efter en ambulance!
Det var ikke meningen ...
Nogen skulle dø klokken to. Det var ikke meningen ...
Hvorfor er han våd?
Det er whisky.
Det der var kommissærens fortjeneste. Det skal folk vide.
Er du med?
Og de skal spille "Love Me Tender" til min begravelse.
Sikke et svineheld.
Hvor sandsynligt er det?
Meget. Man ved aldrig, hvor langt der er til nærmeste pub.
Pas på!
Reg, nej ...
Lad være!
Hvad ville han sige? Hvad ville ejeren af pistolen sige?
Den pistol tilhører en helt.
Kom nu ...
Giv mig den.
Det er slut.
lngen dør i dag.
- Kommissæren blev ramt i brystet. - Heldigvis bar han beskyttelse.
Det er vigtigt at følge proceduren i en gidselsituation.
Ikke flere spørgsmål.
- Jeg har snydt døden. - Hvad?
Hvorfor koblede de mig ikke fra?
Sam, gør mig en tjeneste ...
Nyd øjeblikket!
Mange tak. Skål.
Folkens, vi er med i aftenudgaven.
Vi skalker lugerne og bliver her en uges tid.
Skaf mig en billet til det første fly til Jamaica!
Jeg blæser på, hvad maskinen siger. l må ikke slukke den!
l ser ingen livstegn, men jeg ved, hvad jeg så!
På slaget to så jeg Sam smile. Han smilte!
- Centralen. Skal De have forbindelse? - Jeg har lige haft forbindelse.
Hallo?
Mellem os to, chef ...
Hvordan føles det at være helt?
Som at være beruset ... på sig selv.
Tekster: Berit Nyholm www.undertext.com